Ha det, Shep. Vi ses i himmelen, ok?
Her er pusen uten plager lkke mer leven, lek og renn
Han levde kun i 25 dager Han kostet 50 spenn
Spot, en fin kamerat. Vi elsker deg.
Biffer, Biffer En storslagen sniffer
Inntil han døde Beriket han livet
Spot, en fin kamerat Vi elsker deg, gutt
Dyre gravlunn
Solgt Til salgs
Har du gitt legen din en klem i dag?
- Omsider framme. - Ja.
Så?
- Hva synes du? - Det er fantastisk!
Har du bestemt deg for å våkne opp og se på huset vårt?
Kom her.
Mamma! Pappa! Jeg ser en sti.
Ellie, vær forsiktig!
Hør på...
Mamma! Pappa! Det gjør vondt!
- Mamma! Pappa! Det gjør vondt! - Er du ok?
- Det gjør vondt! - Hjelp meg med dette.
Er du ok?
Hei, Church.
Church.
Hun skrubbet opp kneet.
- Jeg vil ikke ha det som svir. - Hvor er Gage?
Nei, lille venn. Ikke i veien.
- Jeg kapret ham for deg, frue. - Takk skal du ha.
- Tusen takk. Jeg er Louis Creed. - Jud Crandall.
Jeg bor tvers over veien. Pass på den veien.
De pokkers bilene raser forbi dag og natt.
- Og hvem er så du, lille frøken? - Jeg heter Ellen Creed.
Faren din er den nye legen på høyskolen, hører jeg.
Jeg tror dere blir glade som østers her.
Er østers virkelig glade?
Mr. Crandall, det er en sti der borte. Vet du hvor den går?
Ja, det er en god historie, og en fin tur.
Jeg tar dere med opp en dag, og forteller historien.
- Etter at dere har flyttet inn. - Flott.
Unnskyld, jeg må skifte på ungen. Hyggelig å hilse på.
- Det samme. - Kom igjen, Ellie, hånden.
Huset har stått tomt for lenge.
Det er godt å se folk der igjen.
Du skremte vettet av meg, Church.
Kom her.
Er det deg, Doc? Kom og ta en øl.
- Trenger du glass? - Nei.
Godt for deg.
Jøsses...
Det er en slem vei, det der.
Den stien kona di nevnte...
Veien og lastebilene er hovedgrunnen til at den er der.
- Hvor fører den? - Dyregravlunden.
- Dyregravlunden? - Det er den fordømte veien.
Den tar knekken på mange dyr. Hunder og katter, for det meste.
Datteren min har en katt, Winston Churchill.
Vi kaller ham bare Church.
Jeg ville ha kastrert ham. En kastrert katt holder seg mer i ro.
Hvis den krysser veien ofte, vil lykken svikte.
Jeg tar det til etterretning.
I mellomtiden, Doc, skål for helsa.
Ja, for deg også.
- Jeg går nå, dr. Creed. - Ok, Missy, takk.
- Hei, Missi. - Jeg tar dem med neste gang.
Flott. Kan du komme på mandag?
Alltid tenkt det var heldig å bli gift med en lege.
Skulle ønske jeg hadde en lege, med mine magesmerter.
Jeg blir nok aldri heldig. Jeg er jo ikke gift med noen.
Ha det, Missy.
Mamma, pappa, kom igjen. La oss gå.
Vi kommer.
Alle klare? La oss gå.
Her er stedet.
- Hva står det, mamma? - Det står "dyregravlund".
Det er stavet feil, men det er det det står.
Ellie, vent litt!
Jeg sa at det var en slem vei.
Mange kjæledyr er blitt drept, og mange unger gjort triste.
Noe godt kom det vel ut av det. Dette stedet.
Kunne ikke plante annet enn lik her uansett.
Hvordan kan du si noe godt kom av det?
En gravlund for kjæledyr drept i veien.
Bygget av hjerteknuste barn.
De må lære om døden før eller siden.
Hvorfor?
Kan jeg ta babyen?
Pappa, se! Det er en gullfisk.
Det stemmer, Ellie. Ikke alle ble drept i veien.
Særlig ikke de fra min barndom.
De blir eldre mot midten. Vanskeligere å lese.
Frøken Ellie, kom hit litt.
Dette er stedet jeg begravde hunden min, Spot, da den døde i 1924.
Vet du hva en gravlund egentlig er?
Vel... kanskje ikke.
Et sted der de døde taler.
Nei... ikke høyt.
Steinene deres snakker, innskriftene.
Dette er ikke et skremmende sted, Ellie.
Det er et sted for ro og tale. Kan du huske det?
Ja, sir.
- Hei, skatt. - Pappa, hva om Church dør?
Hva om han dør og må på dyregravlunden?
Kjære, Church klarer seg.
Ikke til syvende og sist.
Til slutt stuper han også, ikke sant?
Han lever kanskje fremdeles når du går på college. Det er lenge.
Det virker ikke lenge på meg. Det er kort.
Jeg ville ha latt ham leve til han var 100. Men jeg bestemmer ikke.
Hvem gjør det?
Gud, antar jeg.
Men han er ikke Guds katt, han er min.
La Gud få seg sin egen. Ikke min.
Ikke min!
Æsj!
Jeg er redd. Tenk om skolen her ikke er som i Chicago?
Jeg er redd og jeg vil hjem.
Det går så bra så, Ellie.
Jeg vil ikke at Church får ballene kuttet av.
Jøss, hvor hørte du det?
Missy Dandridge. Hun sier han må opereres.
Veien er mye farligere enn operasjonen.
Church vil bli akkurat som han var. Vel, nesten.
Og vi trenger ikke engste oss for at han blir drept av lastebiler.
- Church klarer seg fint. - Lover du?
Lkke gå rundt grøten, Louis. Gi henne et løfte.
Church vil bli helt fin.
Jeg lover.
- Takk. - Ingen årsak.
Hvis noe skjer under bedøvelsen, det er høyst usannsynlig,
men skulle det skje, kan du forklare det til henne.
På tide å dra.
- På vei for å... - Kutte ballene, ja.
Takk for at du introduserte slikt fargerikt språk
i min datters ordforråd.
Det er greit.
- Hvordan er mageknipen? - Ikke bedre, ikke verre.
- Jeg kan se på det. - Det går over. Det gjør det alltid.
- Missy. - Frue.
Venner fortsatt?
Jeg kysset deg.
Ha en flott førstedag på skolen, Doc.
Ha det.
- Hva skjedde? - Kjørt på av en trailer!
- Pass på hodet hans. - Forsiktig!
Hei, dr. Creed.
- Hva skjedde? - Han ble truffet av en trailer.
- Dr. Creed! - Få alle ut.
- Forsiktig. - Alle sammen ut.
Kom igjen, alle, ut!
Pustemaske. Hjertemonitor. Jeg trenger grove kanyler.
Få en ambulanse, han må på operasjonsbordet.
- Det nytter ikke. - Vi følger reglene.
Og jeg som sa til Rachel: "lkke så mye som en forstuvning i dag."
Jorden...
i en manns hjerte...
er mer steinete...
Louis.
Hvordan visste du navnet mitt?
Jeg
kommer til deg.
Hvordan visste du navnet mitt?
Kom igjen, Doc. Vi må gå.
Kom igjen, Doc.
Ikke la meg be deg to ganger.
Hvorfor er du her?
Jeg vil hjelpe deg... Louis!
Fordi du hjalp meg.
- La oss gå, Doc. - Jeg liker ikke denne drømmen.
Hvem sier du drømmer?
Dette er stedet der de døde taler.
Jeg vil våkne opp. Det er alt.
Ikke fortsett, Doc.
Uansett hvor intenst du føler at du må,
ikke fortsett til stedet
der de døde vandrer.
Nei...
Jeg vil bare våkne. Det er alt.
Grensen skulle ikke overskrides.
Det er ikke min skyld at du døde.
Du var så godt som død da du kom inn.
Jorden bortenfor
er sur.
Er du oppe, Doc?
Jeg kommer.
Takk, søster.
Louis, det er ikke riktig.
Jeg vil ikke at du er alene i huset på høsttakkefesten.
Det er en ferie for familien.
Det er derfor du drar med ungene, uten meg.
Faren din vil ikke ha meg som en del av familien.
Jeg vil ha deg i huset.
Jeg vil være i huset når du kommer tilbake.
Du har kanskje et problem her.
Jud. Hva er det?
Det er en død katt på plenen min.
Jeg tror det kan være dattera di sin.
Ja. Det er Church, ja.
Jeg er lei meg.
I det minste ser det ikke ut som han led.
Ellie vil nok lide.
Her, gi meg den.
Hva skal du gjøre med den?
Legge ham i garasjen. Jeg begraver ham i morgen.
Skal du si det til Ellie?
Jeg må tenke på det litt.
Kanskje jeg bare sier jeg ikke har sett katten på en stund.
Jeg vil ikke ødelegge ferien hennes, eller Rachels.
Kanskje det er en bedre måte.
Legger vi ham på utsiden av sirkelen, eller starter vi en ny?
Vi skal på den andre siden der.
Vi kan ikke klatre over. Vi brekker nakken.
Nei da. Jeg har klatret over noen ganger.
Jeg vet hvor du må trå.
Bare følg meg.
Ta det forsiktig.
Ikke se ned. Og ikke stopp.
Hvis du stopper, raser du gjennom.
Ikke stopp, og...
Og ikke se ned. Ok...
- Er du i orden? - Ja.
Jeg lot vel være å tenke gladtanker et øyeblikk.
Ikke langt igjen, nå.
Hva er det?
Bare en lom.
- Sett i gang. - Ikke langt igjen, nå.
Bare ned her nå.
- Nesten framme. - Du sier det stadig.
Nå mener jeg det.
Hva er dette for et sted?
Dette var gravstedet deres.
- Gravstedet til hvem? - Micmac-indianerne.
Jeg tok deg hit for å begrave Ellens katt.
Hvorfor det?
- Jeg sa hvorfor, Jud? - Jeg har mine grunner.
Bakken er tynn.
Men du klarer det.
Jeg sitter der borte og tar en røyk.
Jeg ville ha hjulpet, men du må gjøre det selv.
Enhver begraver sine egne.
Når du snakker med dem...
Ikke et ord om hva vi har gjort i natt.
Hva gjorde vi i natt?
Det vi gjorde, Louis, var en hemmelig ting.
Kvinner er ment å kunne holde på hemmeligheter.
Men alle kvinner sier
at de aldri har sett inn i en manns hjerte.
Jorden i en manns hjerte, Louis, er mer steinete.
Akkrat som bakken der oppe i Micmac-gravstedet.
- Goldman, vær så god. - Hei, Dory. Det er Louis.
- Vil du snakke med datteren din? - Ja, det ville vært fint.
- Hei, pappa. - Hei, lille venn.
Hvordan er alt i Chicago-land?
Bestemor og bestefar gav meg mange ting. Hvordan er Church?
Savner han meg?
Vel, han har det vel bra, Ellie. Jeg har ikke sett ham i kveld.
Sørg for å sette ham i kjelleren,
så han ikke løper ut i veien.
Og gi ham et godnatt-kyss fra meg.
Æsj! Kysse sin egen katt?
- Vil du snakke med Gage? - Ja.
Hei, pappa, jeg elsker deg.
Jøss!
Mat, Church.
Mat.
Kom igjen, Church. Mat.
Kom igjen, Church.
Herregud, jeg kan ikke tro det.
Du stinker, Church.
Vent nå litt.
Jøss, han tygde seg ut.
Herregud... Jøss!
Pokker!
Jeg prøver å overbevise meg selv om at jeg begravde ham i live.
Jeg er ingen veterinær.
- Det var mørkt. - Visst var det mørkt.
Men hodet hans rullet på nakken som et kulelager.
Da du løftet ham, satt han fast i frosten.
Hørtes ut som en borrelås eller noe.
Levende ting gjør ikke sånt.
Du slutter å smelte snøen under deg
først når du er død.
Jeg tror jeg blir gal.
Det var fillemannen som fortalte meg om det stedet.
Han var halvt Micmac selv.
Han visste hva jeg følte for hunden min, Spot.
Spot satt fast i piggtråd. Fikk blodforgiftning.
Da han døde, trodde jeg at jeg skulle dø selv.
Fillemannen gjorde det samme for meg som jeg gjorde for deg i natt.
Men jeg var ikke alene da Spot kom tilbake.
Moren min var med meg.
Du kunne fremdeles se piggtrådmerkene på ham.
Jud, kom og ta hunden din!
Han stinker av jorden du begravde ham i.
Spot kom tilbake, ja.
Han var aldri helt den samme hunden.
Da han døde om natten for andre gang,
begravde jeg ham i dyregravlunden,
hvor, som du så, han ligger fremdeles.
Vi vet ikke alltid hvorfor vi gjør ting.
Jeg gjorde det fordi Ellie ikke er klar for at pusen hennes dør.
Senere vil hun lære hva døden egentlig er,
når smerten stopper og de gode minnene begynner.
Har noen begravet mennesker der oppe?
Herre Jesus, nei! Og hvem ville gjøre det?
Hvordan i helvete kom du inn hit?
Ut!
Ha det, Ellie. Forsiktig nå.
- Pappa! - Hei, søta. Kom her.
Hei, pappa.
Pappa, er Church ok?
Ja, jeg tror det.
Han sov ved vindfanget da jeg dro.
Jeg drømte om ham.
Jeg drømte at han ble truffet av en bil,
og du og Mr. Crandall begravde ham i dyregravlunden.
- Det var en dum drøm, vel? - Er du sikker på at han er ok?
Ja.
- Hei, skatt. - Her er sønnen din, Doc.
Du lukter vondt.
Kan katter få hårvask?
Du må ta dem til en dyresalong, og det er temmelig dyrt.
Det gjør ikke noe. Jeg sparer opp lommepengene mine.
Church lukter forferdelig.
Jeg finner noen penger.
- Jeg hater lukten. - Ja, jeg hater den, òg.
Jeg er sikker på at jeg har kreft. Jeg makter ikke smerten. Beklager.
Herren velsigne deg og bevare deg.
Herren la sitt ansikt lyse over deg og være deg nådig,
løfte sitt åsyn på deg og gi deg fred. Amen.
- Føler ikke Rachel seg bra? - Litt forkjølet.
Hun ligger i senga. Hun har kastet opp helt siden Missy Dandridge...
Det er nok, Ellie.
Stakkars Missy. Hvorfor tar Gud noen som henne,
med mange år foran seg,
og lar en gammel dumrian som meg leve videre.
Faren min pleide å si noe.
Gud ser sannheten... men venter.
- Hvordan går det med katten din? - Det er Ellies katt.
Nei. Det er din katt nå.
...muligens flere hvite delfiner har svømt på stranden
langs Maine-kysten. Ekspertene vet ikke hvorfor.
- Hva er det, skatt? - Tror du Missy dro til Himmelen?
Vil du snakke om det?
- Tror du Missy er i Himmelen? - Jeg vet ikke.
Forskjellige folk tror forskjellige ting.
Noen tror på Himmel og Helvete. Noen tror vi kommer igjen som barn.
Og noen tror vi blir borte i et blaff.
Som flammen på et stearinlys i vinden.
Tror du det?
Nei. Jeg tror vi kommer igjen.
- Ja, jeg har tro på det. - Du tror på det.
Gi meg et suss.
Jeg hørte deg og Ellie i kveld.
Tenkte du gjorde det. Jeg vet at du ikke liker det.
Jeg blir bare redd.
Og du kjenner meg...
når jeg blir redd, blir jeg defensiv.
Redd for hva da? Døden?